Ferditinan kuningaskunta

Ferditinan kuningaskunta oli vuosina n. 933-1572 olemassa ollut keskiaikainen kuningaskunta, joka oli Ferditinan keisarikunnan edeltäjä. Sen perusti dunarien ruhtinas Feodor valloitettuaan Maktabun vuonna 933 ja julistatuessaan "kaikkien ferdien, dunarien ja maktabulaisten kuninkaaksi. Muodollisesti kuningaskunta tuli päätökseen 1572 kun Mikael I otti Pispaspisistä saadun voiton jälkeen arvonimen Ferditinan keisari ja julisti Ferditinan keisarikunnaksi. Käytännössä Ferditinan keisarikunta oli kuitenkin kuningaskunnan suora jatkumo, joka kesti aina vuoteen 1917, vuodesta 1809 tosin personaaliunionissa Badakuksen keisarikunnan kanssa.

Ferditinan kuningaskunta oli yksi keskiajan merkittävimmistä kuningaskunnista. Sen pääkaupunkina oli perustamisestaan saakka keskiajan suurin ja vaurauin kaupunki sekä maailmankaupan keskus, Maktabu. Voimakkaasta taloudellisesta ja sotilaallisesta mahdistaan huolimatta Ferditinan kuningaskunta oli varsin hajanainen ja kärsi voimakkaista sisäistä ristiriidoista esimerkiksi dunarien säädyn noustessa kapinaan kuningasta vastaan. Historijoitsijat ovat arvelleet Ferditinassa käydyn kuningaskunta-aikana jopa 25 erilaista sisällissodaksi määriteltävää konfliktia. Myöhäiskeskiajalla kuninkaan valta-asema alkoi vahvistua ja valtio yhtenäistyä, mikä johti merkittävään laajentumiseen ruton jälkeisinä vuosisatoina, päättyen lopulta Pispaspisin Ferditinan valloitukseen.