Paratiisisaaret

Paratiisisaarten liittovaltio (Federal Rebublic Of Paradise Islands, FRPI) eli Paratiisisaaret on saariryhmä läntisellä Takamerellä Seelannin luoteisosien rannikolla. Saariryhmä koostuu neljästä pääsaaresta ja useammista muista pienemmistä saarista. Paratiisisaaret ovat poliittisesti sidoksissa niiden entiseen emävaltioon Yhdyssärkkiin ja niillä onkin liitännäisvaltiosopimus Yhdyssärkkäin kanssa. Paratiisisaaret ovat tunnettuja merellisen trooppisesta ilmastostaan, luonnonkauniista saaristostaan ja turismista. Arviolta 90% valtion tuloista tulee matkailusta.

Historia
Paratiisisaarilla on ollut ihmisiä viimeistään 10.000 vuotta sitten. Noin vuoden 500 tienoilla Fatk-heimo syrjäytti saariston muut heimot ja otti saaret hallintaansa. Fakt-heimosta kehittyi ajan mittaan Faktin päälikkökunta ja myöhemmin Faktin kuningaskunta 1400-luvulla. Faktin kuningaskunta liittoutui rannikon Washj-kuningaskunnan kanssa ja muodostivat 1500-luvun puolivälissä uuden Faktin-Washjin kuningaskunnan.

Paratiisisaarilla vieraili tiettävästi ensimmäisen kerran ulkomaailmasta taarilaistaustainen tutkimusmatkailija Henrik Gulz, joka "valloitti" saaret Angenstanialaisen tasavallan lipun alla vuonna 1565. Varsinainen valtaus tapahtui konkistadori Hjalmar Colnsternin hyökättyä osana sotaretkeään Länsi-Seelantiin saarille. Faktin-Washjin kuningaskunta liitettiin Angenstanialaisen tasavallan valtapiiriin 1589.

1703 saarten ensimmäinen varsinainen kaupunki, Paraiso perustettiin Paraison saarelle. Samohin aikoihin Edeninlahden syväsatamaa raivattiin.

Syrjäisen ja köyhän saariryhmän merkitys alkoi kasvaa 1800-luvulla ja osana valtapiirinsä tarkoituksellista laajentamista Yhdyssärkät osti saaren Angenstanialaiselta tasavallalta 1854. Yhdyssärkät toi mukanaan saarille laivastotukikohdan sekä armeijan varuskuntia, jotka kasvattivat saarten väkilukua huomattavasti. Saaren pääelinkeinoksi muodostui Edeninlahden ympäristöön 1800-luvulla syntynyt telakkateollisuus. Särkkäinsodassa 1871 Arriba pakotti osana rauhanehtoja Yhdyssärkät myymään strategisesti merkittävän saariryhmän sille. Kuitenkin ensimmäisen maailmansodan jälkeen Arriba joutui sotakorvausten mukana luovuttamaan saaret Yhdyssärkille takaisin. Toisen maailmansodan aikana saarten laivastotukikohdasta tuli välttämättömyys turvaamaan rahtiliikenne Kensian sotajoukoille ja estämään Arriban laivaston ylivalta Takamerellä.

Sodan jälkeen 1960-luvulta lähtien saarten pääelinkeinoksi on tullut turismi. Monet tv-sarjat ovat tehneet saaristosta maailman kuulun turistikohteen. Saaristosta tuli käytännössä itsenäinen valtio Paraison sopimuksen 1978 myötä. Se kuitenkin sopi samalla liitännäisvaltiosopimuksen Yhdyssärkkäin kanssa. Yhdyssärkät vastaa siis maan talouden ja koskemattomuuden turvaamisesta. Lisäksi Yhdyssärkillä on edelleen valtion alueella 2 laivastotukikohtaa ja yksi sotilaslentokenttä.

Maantiede ja ilmasto
Paratiisisaaret koostuvat 4 suurimmasta pääsaaresta ja useista pienemmistä atolleista. Neljä pääsaarta ovat: Suurimmat kaupungit ovat pääkaupunki Paraiso (45.000 asukasta), Porto Eden (27.000 asukasta) ja yhdyssärkkäläisen varuskunnan mukana kasvanut Juena (19.500 asukasta).
 * Paraiso (suurin)
 * Salsa Edenia (toisiksi suurin)
 * Toloba (kolmanneksi suurin)
 * Banonza, (pienin)

Matkailu
Saarilla vierailee lähes kaksi miljoona turistia vuosittain, tehden siitä maailman yhden suositummista turistikohteista. Suurin osa turisteista tulee Yhdyssärkiltä ja Angenstaniasta.