Angenstania

Angenstania eli Angenstanian kuningaskunta on valtio Manner-Angenstaniassa. Se rajautuu pohjoisessa Angenstanianmereen, lännessä ja etelässä Ferditinaan ja idässä Badakukseen ja Ferditinaan. Angenstania on niin väkiluvultaan kuin pinta-alaltaan maailman suurin valtio. Maan pinta-ala yli 17.000.000 neliökilometriä ja sen väkiluku on 1.1 miljardia. Maan pinta-alasta kuitenkin 10.000.000 neliökilometriä on lähes asumatonta aavikkoa, mikä tekee muusta valtioista hyvin tiheään asutun.

Nykyisen Angenstanian valtiollisen kehityksen voidaan katsoa alkaneen Maktabun valtakunnan valloitettua Angenstanian noin 90 eKr. Nykyinen yhdistynyt Angenstania syntyi vuonna 1452 kolmen erillisen, kulttuurillisesti lähes yhtenäisen kuningaskunnan muodostettua yhteisen valtion Tarnesallin sopimuksella, johon liittyi myöhemmin myös useita muita angenstanialaisvaltioita ja ruhtinaskuntia. Tarnesallin sopimuksen luoma Angenstanian kuningaskunta on kuulunut syntypäivistään saakka maailman taloudellisesti, poliittisesti ja kulttuurillisesti vaikutusvaltaisimpiin valtioihin ja suuruuden päivinään muodostanut maailman historian suurimman valtakunnan.

Maantiede
Angenstania on pääasiassa alavaa alankoa ja preeriaa, jolla kasvaa silmänkantamattomiin heinäkasveja ja eli aikanaan suuria märehtijöitä, esimerkiksi Angenstanianbiisoneita. Valtavien niittyjen reunoilla kasvaa lehtimetsäsaarekkeita. Tasaisella maalla veden virtaus on hidasta, mikä kasvattaa niiden leveyttä ja tämän vuoksi Angenstaniassa on useita suuria jokia. Vuoria varsinainessa Angenstaniassa ei juurikaan ole, mainittakoon Keski-Idän ylänkö merkittävimpänä ylänköalueena varsinaisessa Angenstaniassa. Kivierämaassa sijaitsee maan korkein vuori, Mount Vagahi, 3400 metriä korkea vuori.

Ilmasto ja kasvillisuus
Angenstanian ilmasto on leuto: talvet ovat lauhoja ja kesät lämpimiä. Kasvillisuus koostuu mm. tuhansista heinäkasveista, joita kasvaa sen suurilla preerioilla. Puista yleisimpiä ovat tammi, pyökki ja vaahtera. Eläimistöön kuuluvat mm. metsäpeura, angenstanianbiisoni ja rusakko.

Ilmasto
Angenstanian ilmasto on kesällä lämmin ja talvella lauha. Angenstanian vuoden keskilämpötila on noin 15 celsiusastetta. Kylmin kuukausi on tammikuu, jolloin keskilämpötila on noin 3-7 celciusastetta. Lämpimin on elokuu, jolloin keskilämpötila on noin 28 celciusastetta.

Lännessä ja Sydän-Angenstaniassa ilmasto on merellisempi: talvet ovat lauhoja ja kesät lämpimiä. Alueella ei myöskään koskaan ole varsinaista termistä talvea. Lämpötila käy harvoin pakkasen puolella.

Idässä on mantereisempaa: terminen talvi käy kuitenkin vain noin kuukauden ajan, minkä jälkeen alkaa jälleen terminen kevät. Itäisessä Angenstaniassa ei kuitenkaan ole harvinaista, että yksittäinen Kivierämaasta saapuva pakkasrintama voi laskea talvella alle -5 pakkasen puolelle. Samoin kesällä, jolloin Kivierämaasta tulevat hellerintamat saattavat nostaa lämpötilan jopa lähelle 40 astetta, mikä onkin aiheuttanut vuosisatojen aikana sen laajoilla heinäaroilla valtavia maastopaloja.

Kivierämaassa vallitsee karu mannerilmasto: kesät ovat tukahduttavan kuumia, jopa yli +45 astetta ja talvet hyvin kylmiä, jopa alle -40. Kivierämaassakin on sisäistä vaihtelua, esimerkiksi Sanalin alueella talvet ovat leudompia ja kesät kuumempia kuin muualla Kivierämaassa.

Angenstanianmeren rannikkoseudulla, pääasiassa lännessä ja Ferdinandian niemimaan läheisyydessä, vallitsee talvisateiden ilmasto. Lämpötilat ovat muuta Angenstaniaa lämpimämpää. Sama toistuu myös maan eteläosissa, jossa myös mutkittelee kaistale hyvin kuiva talvisateiden ilmasto, joka johtuu Kivierämaasta tulevasta lämpövyöryistä, mutta toisaalta merivirtojen vaikutuksesta. Tällä seudulla keskilämpötila on muuta Angenstaniaa korkeampi.

Angenstanian vuoden keskilämpötila (Ferdinandia, Kivierämaa ja Angenstania yhteenlaskettuna) on 10.1 celciusastetta. Mikäli vain Angenstania ilman Kivierämaata lasketaan mukaan, on keskilämpötila +13.4

Esihistoria
Angenstania oli miljoonia vuosia sitten entistä merenpohjaa. Entisen kokoisen Angenstanianmeren aikoina Suuressa kivierämaassa oli viljavia seutuja, jotka kuitenkin meren pakenemisen vuoksi kuihtuivat kuolettavaksi autiomaaksi.

Nykyihminen on elänyt Angenstaniassa kauan, se saapui Tiilasen seudulta noin 27.000 vuotta sitten. Maanviljelys Angenstaniaan saapui noin 7000 vuotta sitten, mikä oli hyvin tehokasta sen alavilla seuduilla, mikä kasvatti väestöä huomattavasti.

Maktabun aika
Maktabun impeurumi valloitti Angenstanian sydänosat noin 200 eKr. Laajentumista hidasti pitkään alueen lukuisat sivilisaatiot, jotka taistelivat valloittajia vastaan. Vasta noin ajan laskun alun jälkeen valloitus alkoi edetä nopeammin. Tällöin Maktabulaiset etetenivät aina Angenstanian meren rantamaille asti. Samalla Keski-, Sydän- ja Ranta-Angenstania liittyivät Maktabulaisen kulttuurin piiriin. Suurimmillaan Maktabu hallitsi Angenstaniaa noin 120-luvulla läntiseltä Angijoelta aina Westerdalhin itäpuolelle asti.

Nimi Angenstania periytyi maktabulaisilta, jotka nimesivät provinssin ''Provenne fo Angenstan. Nimi Angenstan ''tarkoittaa muinaismaktabulla "Angien maata".

Maktabulaiset toivat alueelle uutta teknologiaa sekä Maktabulaisen kulttuurin. Angenstanialaiset nousivat alueen suurimmaksi kansaksi.

Maktabun vallan joutuessa 200-luvulla kriisin alkoi vallan heikkeneminen näkyä Angenstanian tiheään asutuilla seuduilla. Lopulta tämä kärjistyi 200-luvun sodaksi, missä Angenstanialaiset kaupunkivaltiot ja talonpojat liittoutuivat ja iskivät Maktabua vastaan. Sota päättyi verisesti Maktabun voittoon, mikä aiheutti maassa paljon tuhoa Maktabulaisten sotilaiden ryöstellessä kaupunkeja.

Maktabu alkoi 300-luvulta lähtien heiketä, minkä vuoksi 350-luvulla impeurumi hylkäsi vapaasti alueita sen alaisuudesta. Vuonna 395 tapahtunut Maktabun jako sai sekasorron aikaan maassa, sillä osa alueista kuului Länsi-Maktabuun ja osa Itä-Maktabuun. 400-luvulla maktabulaisten valta katosi nopeaa tahtia maasta, viimeiset linnoitetut kaupungit hylättiin 450-luvulla. Lopulta Angenstanialaisheimojen hyökkäys 476 Maktabuun tuhosi valtakunnan lopullisesti. Kansainvaellusten aikana monet pakenivat Angenstaniasta itään, samaan aikaan kun Maktabusta paettiin Angenstaniaan.

Varhaiskeskiaika
Varhaiskeskiajalla toimi aluksi Angenstanian varakreivikunta vuosina 490-530. Se hajosi kuitenkin melko varhain. 600-luvulla idästä tulleet taarit ja kaanit ryöstelivät Angenstaniaa. Valta alkoi vakiintua vasta 700-luvulla kun Augustius Suuren johdolla syntyi Angien keisarikunta, joka kasvoi hetkelliseksi suurvallaksi. Se kuitenkin kukistui 840-luvulla ja hajosi kolmeen: Etelä-, Pohjois- ja Keski-Angenstanian kuningaskunniksi. Nämä taistelivat keskenään koko lopun varhaiskeskiajan.

Sydänkeskiaika
1000-luvulla kuningaskunnat sotivat keskenään. Merkittävin yhdistävä voima oli kun Kaanisodat alkoivat 1100-luvun alussa. Kaanikunta oli muodostunut suureksi uhkaksi kaikille kuningaskunnille ja maat tajusivat että nyt niillä olisi yhdessä mahdollisuus kostaa. Sotamenestys oli aluksi hyvä ja kaaneilta valloitetuille alueille perustettiin Angenstanialainen kuningaskunta, joka oli maiden yhteisessä alaisuudessa. Kuningaskunta oli kolmen valtioin hoivassa. Suurimmillaan se oli 1200-luvun alussa. Kaanit kuitenkin voimistuivat ja lopulta Kaanisodat päättyivät tappioon. Kuningaskunta erosi itsenäiseksi tasavallaksi 1334 kun kuningaskuntien välillä syntyi Angenstanian kuningaskunnan kruununperimyssota.

Myöhäiskeskiaika
1300-luvun alussa Angenstania oli ajautumassa kaaokseen: sota kaaneja vastaan oli hävitty, rutto raivosi maassa ja kuningaskunnat ajautuivat sotaan keskenään. Tuolloin Angenstanian väkiluku putosi 100 miljoonasta 75 miljoonaan. Suhteet Ferditinan kanssa lähenivät. 1400-luvulla syttyi uusia sotia ja Kaanikunta uhkasi maata jälleen. Uutta liittoumaa ei saatu aikaiseksi ja suhteet kärähtivät uudelleen 1430-luvulla. Ferdinand IV, joka oli juuri noussut valtaistuimelle kyllästyi jatkuviin keskenäisiin sotiin Angenstaniassa. Hän päätti yhdistää Angenstanian "raudalla tai verellä". Hän avioitui Pohjois-Angenstanian Marian kanssa ja marssi Keski-Angenstaniaan. Nyt hän oli yhdistänyt kolme merkittävää alueellista supervaltaa ja saattoi näin liittää pienemmät maat helposti itseensä. Tästä kuningaskunnasta tuli uusi  suurvalta ja se kykeni haastamaan Kaanikunnan. Angenstanialaiset tekivät löytöretkiä 1400-luvun lopussa Alentiniaan ja Arribaan.

Angenstania nousee suurvallaksi
Angenstania aloitti laajentumisen 1500-luvulla itään. Se kukisti Kaanikunnan yhdessä Pispaspisin kanssa, joka myöhemmin valloitti Angenstanian vuonna 1561. Maan hallitus pakeni Arribaan, minne Pispaspis lähetti sotajoukon valloittamaan Arriban. Angenstaniassa oltiin katkeria Pispasille mikä näkyi jatkuvina levottomuuksina. Lopulta Pispaspis joutui taipumaan ja perusti maahan Angenstanian kuningaskunnan, joka kuitenkin kattoi vain pienen alueen Angenstaniasta. Pispaspis tuli kuningaskunnan kuninkaaksi ja muutenkin kuningaskunta joutui Badakuksen alaisuuteen. Huonon hallinnon kuningaskunta kaatui jonka jälkeen Angenstanian kuninkaan joukot palasivat maahan ja kaappasivat vallan hyväksi käyttäen kansan tyytymättömyyttä. Lopulta tämä uusi kuningaskunta hyökkäsi Pispaspisiä vastaan, ja menettäneenä kansan tuen Angenstaniassa tämä kärsi pahoja tappioita. Badakus antautui Angenstanialle vuonna 1571, jolloin Badakuksesta tuli Angenstanian osa. Ferditina sai kuitenkin eteläosan. Angenstania valloitti 1500-luvulla ensimmäiset merkittävät alueensa Arriban ja Alentiinian alueilta. Arriban itä- ja länsiosat saatiin 1500-luvun loppuun mennessä ja maa laajensi rajaansa myös Eldotaarin puolelle. 1600-luvulla maa sai Arriban ja Alentiinian pohjoisosat. 1600-luvulla maa kävi myös sotaa Ferditanaa vastaan mantereella että särkillä. 1600-luvulla Angenstaniasta tuli moderni suurvalta ja se kolminkertaisti maa-alueensa vuosisadassa, laajentuen varsinkin Manner-Angenstaniassa.

1600-luvulla Angenstaniasta tuli maailman poliittinen, kulttuurillinen ja taloudellinen keskus. 1600-luvulla Angenstania oli itsevaltainen kuningaskunta, joka saavutti huippunsa 1600-1700-lukujen vaihteessa Ferdinand IV Suuren aikana, jolloin barokkikulttuuri saavutti hänen hovissaan huippunsa ja angenstanialainen impeurumi oli seuraavan kerran yhtä mahtava vasta 1900-luvun alussa. 1600-lukua onkin kutsuttu Angenstanian vuosisadaksi ja Angenstanismin kultakaudeksi osoittamaan Angenstanian kielen ja kulttuurin mahdin kasvua kyseisenä aikakautena.

Suuresta idän sodasta vallankumoukseen
Angenstanian mahti oli kasvanut 1700-luvulle tultaessa niin suureksi, että maailman muut valtiot, etupäässä Taarin, Angenstanialaisen tasavallan ja Ferditinan muodostama koalitio, pelkäsivät sen uhkaavan vallan tasapainoa maailmassa. Niinpä Ferditinan johdolla Taari ja Angenstanialainen tasavalta muodostivat Angenstanian vastaisen koalition, johon liittyi myös myöhemmin Pommeri ja Vansteinin kreivikunnat sekä useat Länsi-Angenstanialaiset pikkuvaltiot. Angenstania pelkäsi koalition vahvistuvan liikaa ja hyökkäsi Ferditinan Badakukseen vuonna 1700 aloittaen Suuren idän sodan. Aluksi angit menestyivät sodassa, mutta Ferditinan huomattavasti modernisoitunut armeija ja sen kylmät talvet tuhosivat Angenstanian pääjoukot 1710-1715 välisenä aikana. Lopulta koalitio pääsi niskanpäälle ja Taarin ja Angenstanialaisen tasavallan joukot aloittivat suurhyökkäyksen kohti valtakunnan ydinaluetta ja Angenstania joutui suostumaan rauhaan. Seuranneessa rauhassa Angenstania joutui luovuttamaan useita eri maa-alueita koalition maille ja menetti asemansa kiistattomana suurvaltana. Merkittäväksi uhaksi maalle nousi huomattavasti voimistunut Ferditinan keisarikunta.

Teollistuminen
Teollistuminen sai alkunsa Angenstaniasta 1700-luvun lopulta. Sieltä löytyivät kaikki teollistumiseen vaadittavat ainesosat. Maan teollistuminen pääsi 1800-luvun alussa vauhtiin. 1820-luvulla Angenstanian ensimmäinen rautatie avattiin välillä Angeburg-Flanser. Flanserista haluttiin kehittää uusi moderni teollisuuskaupunki. Räjähdysmäisesti teollistuminen lisääntyi 1850-luvulta lähtien, milloin Sydän-Angenstania teollistui rajusti. Tämän jälkeen aalto levisi Taariin ja Keski-Itään. Angenstania sai miljoonia uusia asukkaita kymmenessä vuodessa. Kuitenkin, suuri väestönkasvu johti Vuoden 1860 Suuren nälänhätään. Miljoonat menehtyivät ja teollistuminen että talouskasvu jäätyivät vuosikymmenenksi. Miljoonat Angenstanialaiset hylkäsivät kotimaansa. Aikaa kutsutaan "Menetetyksi vuosikymmeneksi". Kesti vuosikymmenen ajan hiljaista eloa, kunnes maailmanlaajuinen väestönkasvu sai Angenstanian tehtaat pyörimään. Teollistuminen oli nopeinta 1870-1900 jolloin Angenstania saavutti suurimman teollistumisvaiheensa ikinä. Angenstania rakensi maailman suurimman rataverkon. Angenstanian teräksen tuotanto oli ylivoimaisesti vuonna 1900 suurin: se tuotti yli 14 miljoonaa tonnia terästä. Angenstania tuotti 40% maailman kaikesta teollisuustuotannosta 1890-luvulla. Angenstaniaan syntyi laajoja taajaan asuttuja alueita ja miljoonakaupunkeja: Flanser, jonka väkiluku vuonna 1820 oli noin 25.000, kun se vuonna 1900 oli 1.9 miljoonaa. Angenstanian väkiluku nousi vuoden 1800 300 miljoonasta vuoteen 1900 600 miljoonaan. Samalla sen siirtomaa-imperumi saavutti valtavat mittasuhteet.

Mitlantilainen aika
Mitlantilaiseksi ajaksi kutsutaan vuosien 1880-1917 väliä, jolloin Angenstania oli absoluuttinen monarkia, kuningas päämiehenään ja maailman ylivoimainen supervalta. Mitlantilaisella aikakaudella kukoisti niin kutsuttu mitlantilaisuus, missä korostui vanha Keski-Angenstanialainen perinne vahvasta monarkiasta ja kansallismielisyydestä.

Toinen maailmansota
Angenstanian diktaatuuri, Kansallissosialistinen Angenstania aloitti sodan johtajansa Alfred Genoksen johdolla.

Sotien jälkeen
Sotien jälkeen monarkian valta palautettiin. Angenstanian kuningaskunta hyväksyi välittömästi Hamnen rauhansopimuksen. Sen jälkeen Angenstania isännöi vuosina 1946-1949 useita konferensseja, joissa käytiin sodan jälkipuintia. Angenstania oli loppuvuoteen 1945 miehitettynä, ja 1.1.1946 Angenstanian monarkian valta palautettiin.

Hamnen lisäpöytäkirjassa päätettiin 1946 Angenstanian siirtomaa-impeurumin hajottamisesta ja mm. Seelannin saaren itsenäistymisestä. Sopimukseen liittyivät myös Yhdyssärkät ja Angenstanialainen tasavalta.

Angenstaniassa elettiin säännöstelyaikaa vuoteen 1950, jolloin kahvin säännöstely vapautui. Valtaisa jälleenrakennus ja sen synnyttämä teollisuus ja talouskasvu veivät Angenstanian 1950-luvulla uuteen kultakauteen. Sodan vauriot saatiin korjatuksi kokonaan vasta 1960. Jälleenrakennuksen yhteydessä Itä-Angenstaniaan rakennettiin paljon uutta teollisuutta ja alueen väestö kasvoi vuoden 1950 200 miljoonasta nopeasti 400 miljoonaan. Samalla maatalouden rakennemuutos tuhosi perinteisen angenstanialaisen maalaiselämän ja miljoonien oli muutettava kaupunkeihin.

Manuen doktriini
Sodan jälkeen pitkäaikaisen pääministeri Edward Manuen kaudella Angenstania otti käyttöön niin kutsutun Manuen doktriinin. Manuen doktriinissa korostettiin sitä, että Angenstanian tulisi luopua tai ainakin lopettaa aktiivisesti supervallan aseman tavoittelu ja keskittyä rakentamaan maata taloudellisesti. Manuen doktriinia seuraten Manuen kaudella Angenstania ei ottanut kantaa juurikaan maailmanpoliittisiin tapahtumiin ja pienensi armeijansa vahvuutta huomattavasti. Manuen doktriinin perusteet vietiin kuitenkin silloisen oppositiossa istuneen oikeistopuolue Forumin mielestä liian pitkälle ja johti mm. Angenstanian Imperialistipuolueen syntyyn vastareaktiona Angenstanialaisen supervallan alasajamiselle vain noin 15 vuodessa. Manuen doktriinin kehittäminen ja sen tavoitteiden liiallinen toteutus tuhosivat lopulta Edward Manuen poliittisen uran ja hänestä tuli 1950-luvun lopussa Angenstanian epäsuosituin poliitikko ja hänen suosionsa romahtaessa mukana meni myös tasavaltalaispuolueen kannatus ja Forum sai suurvoiton vuoden 1957 vaaleissa. Manuen vetäytyi tämän seurauksena loppuelämäkseen syrjään.

1960-luvusta 1970-luvun kriisivuosiin ja leijonan heräämiseen.
1960-luvulla Manuen siirryttyä syrjään oikeistopuolue Forum pääsi valtaan. Forum uudisti maan taloutta ja vähensi riippuvuutta Yhdyssärkistä. Kuitenkin ulkopolitiikassa Forum tukeutui edelleen voimakkaasti Yhdyssärkkiin ja AAA-liittoumaan.

Kun 1960-luvulla suuret ikäluokat tulivat äänestysikään ja vasemmistoradikalismi nousi, Forumin kannatus laski. Tasavaltalaiset saivat vuoden 1968 vaaleissa voiton, mikä johti suuriin mellakoihin oikeiston ja vasemmiston välillä. Tasavaltalaiset jakaantuivat kahteen leiriin: Manuen perintöä vaalivaan ryhmään sekä uuteen radikaalivasemmistolaiseen siipeen. Lopulta radikaalivasemmistolainen ryhmä nousi hallitsevaksi puolueessa.

Tasavaltalainen uusi talouspolitiikka johti kuitenkin vaikeuksiin ja vuoden 1971 öljykriisi vain lisäsi ongelmia. Puolueen kannatuksen romahtaessa Manuen poliittista perintöä vaalinut ryhmä sai vallan takaisin. Forum voitto vaalit 1972.

Angenstanian talous alkoi nousta 1970-luvun alun jälkeen voimakkaasti. 1970-luvulla Angenstania alkoi ottaa sen vaikutusvaltaa supervaltana takaisin. Se osoitti valtaansa mm. arvostelemalla Ferditinaa ja Yhdyssärkkiä avoimesti. Suurin kansallistunnetta nostava asia oli kuitenkin Angenstanian ensimmäinen oma ydinkoe 1977 Mansernin atollilla, joka aiheutti kriisin ulkomaiden kautta maailman kritisoidessa Angenstaniaa, mutta sen sijaan sisäpolitiikassa suurvallan ajan katsottiin palanneen.

Nykyään
Angenstanian talouskasvu näytti aluksi kiihtyvän 1990-luvulla pääasiassa Ferditinan markkinoiden avauduttua. Kuitenkin nopeasti huomattiin, että halvempien tuotantokustannuksien vuoksi Ferditina söi suuren määrän Angenstanian työpaikkoja ja monet korkeastikoulutetut angenstanialaiset muuttivat Ferditinaan töiden perässä.

2000-luvulla maahanmuuttajien osuus Angenstanian väestöstä on kasvanut. Varsinkin Seelannista on saapunut suuri määrä siirtolaisia Angenstaniaan. Kuitenkin maan kokonaisväestönkasvu on tyrehtynyt huomattavasti ja syntyvyys laskenut merkittävästi. Todennäköistä on, että Ferditina ohittaa Angenstanian väkiluvussa seuraavan vuosisadan aikana

Angenstania on kolmannen vuosituhannen alussa säilynyt suurvaltana. Maa on kansantuotteeltaan maailman suurin, ja se on myös merkittävä sotilaallinen ja poliittinen mahti. Angenstania on moderni demokratia, jossa kansalaisten elintaso ja henkilökohtaiset vapaudet ovat korkeat. Angenstanian 550-vuotisjuhlavuotena maan perustuslakia päivitettiin.

Talous
Angenstanian talous on maailman suurin bruttokansantuotteella mitattuna. Tärkeitä ovat esim. autoteollisuus ja teknologiateollisuus. Finanssiala on hyvin nopeasti kasvava ala. BKT per asukasta oli vuonna 2015 43000 kultia.

Angenstanian talouden vahvuuksia ovat suuri työvoimareservi sekä massiivinen, ostovoimainen kotimarkkina. Angenstanian talouden heikkouksina on pidetty heikkoa osuutta maan suurista sisämarkkinoista; varsinkin palvelusektorin vanhanaikaisuus verrokkimaihin nähden, minkä vuoksi ulkomaisilla toimijoilla on merkittävä osuus maan palvelusektorista sekä valtion velkaantumiskehitystä ja väestön ikääntymistä. Angenstanian valtion kasvaneesta velasta huolimatta maan julkisen talouden tilaa pidetään verrattaen vakaana.

Angenstaniassa on melko suuret tuloerot: tämä johtuu melko matalasta verotuksesta ja maassa on useita multimiljardöörejä. Angenstanian valtio auttaa kuitenkin tulonsiirroilla kaikista heikomassa asemassa olevia. Angenstanian järjestelmä onkin tiivisestetty lauseeseen: ''Kaikki tiet avoinna, valitse paras itsellesi. ''

Rahayksikkö on Angenstanian kulti (crown) ja yksi kulti jakaantuu 100 penniin.

Maatalous
Angenstanian on maailman johtava maatalousmaa ja se on maailman suurin vehnän, kauran, mallaksen, humalan, rypsin, pellavan ja eläinrehun tuottaja. Se on myös kolmen suurimman joukossa maissin, viinirypäleiden, soijan ja perunan tuotannossa. Angenstanialla on maailman suurin viljelykäytössä oleva peltoala ja maassa on jopa yli kolme miljoonaa viljelyskäytössä olevaa peltoneliökilometriä.

Aluejako
Angenstania jaetaan maakuntiin, jotka jaetaan edelleen kuntiin ja kaupunkeihin. Kunnat ja kaupungit muodostavat piirikuntia, jotka mahdollistavat paikallisen toiminnan isommankin maakunnan sisällä. Maakunnista kahdella on eritysasema ja yhdellä laaja autonomia. Tavalliset maakunnat hoitavat muutamia julkishallinnollisia tehtäviä.

Väestö
Angenstanian väkiluku on maailman suurin: 1.1 miljardia. Angenstanian väkiluku on kasvanut kahden viime vuosisadan aikana nopeasti: 1800 maassa asui 300 miljoonaa ihmistä. Sittemmin väestönkasvu on hidastunut ja maahanmuutosta on tullut väestönkasvun perusta. Väestöarvio vuodelle 2100 on 1.5 miljardia asukasta. Ferditina tulee nykytahdilla ohittamaan noina aikoina Angenstanian väkiluvussa. Angenstanian väestöstä 70% on angenstanialaisia. Muita suuria ryhmiä ovat ferditinalaiset sekä kaanailaiset

Politiikka
Angenstania on perustuslaillinen monarkia, missä monarkki on lähinnä vain muodollinen hallitsija. Korkeinta päätösvaltaa käyttää Angenstanian 340 jäsenen parlamentti, joka on kaksikamarinen. Angenstaniassa on pääministerin virka ja nykyinen pääministeri on Adolf Barfornd.

Angenstanian nykyinen monarkki on Ferdinand VIII, joka tuli Angenstanian monarkiksi 1994 edeltäjänsä Andebella II:n kuoltua.

Angenstaniassa kuningas on vain muodollinen hallitsija, todellisuudessa valta on pääministerillä ja parlamentilla. Kuningasvalta on kaatunut jo kahdesti, suuressa vallankumouksessa 1794 ja natsien valtaannousussa 1933. Ensimmäisen maailmansodan jälkeen kuninkaan valta on ollut niin olematon, että se on nostanut usein kysymyksen monarkian korvaamisesta tasavallalla lopullisesti. Virallisten galluppien mukaan yleensä noin 35-45% angenstanialaisista on kannattanut monarkian lakkauttamista. Tasavaltalaiset perustelevat mielipidettään usein lopullisesti kansanvaltaan siirtymisellä ja sillä, että tasavallalla voitaisiin estää taas mahdolliset uudet vallankumoukset tulevaisuudessa. Monarkistien mielestä monarkian lakkauttaminen ei nykyisessä muodossaan vähennä tai lisää riskiä mahdollisiin vallankaappauksiin ja lisäksi monarkistit kannattavat maailman yhden vanhimman kuningashuoneen jatkumista perinteiden vuoksi ja näkevät kuninkaan kansaa yhdistävänä tekijänä.

Angenstaniassa on kaksipuoluejärjestelmä, missä vaalijärjestelmä tuottaa kaksi pääpuoluetta, joista toinen on yleensä oppositiossa ja toinen hallituksessa. Nämä ovat keskusta-oikeistolainen ja muodollista monarkiaa kannattava Forum ja keskusta-vasemmistolainen Rebublica (RBA),joka on ottanut tavoitteeksi Angenstanian muuttamisen tasavallaksi. Viime vuosina myös laitaoikeistolaisen ja vahvan monarkin tai johtajan Imperialistipuolue on saanut kannatusta.

Kulttuuri
Angenstanialainen kulttuuri on vanha Maktabulainen kulttuuri ja se on muuttunut laajan levinneisyytensä vuoksi yleismaailmalliseksi kulttuuriksi. Kulttuuriin kuulu vahva kirjallisuus- ja musiikkiperinne. Ruokakulttuurissa mainittavia ovat vehnäleipä, punaviini, riista ja olut. Omenasta valmistetut ruuat ja siiderit ovat suosittuja.

Angenstaniaa on joskus kutsuttu "''Maktabun perilliseksi". ''Nimitys tulee 1400-1500-luvulla syntyneestä ajatuksesta, jonka mukaan Angenstanian kohtalo oli vaalia muinaisen Maktabun valtakunnan perinteitä, kulttuuria ja uskoa ja jopa palauttaa valtakunta entiseen loistoonsa. Angenstanian kuninkaat käyttivät vuosina 1455-1721 nimellistä arvonimeä Maktabun keisari.