Yaelanburg

Yaelenburg on 1.5 miljoonan asukkaan kaksoiskaupunki Isojoen varrella Koillis-Kuksissa. Kaupunki on kaksoiskaupunki: sen ydinkeskusta ja suurin osa asukkaista asuu Badakuksen puolella, mutta sen taajama-alue ylettyy voimakkaasti Ferditinan puolelle, missä asuu 600.000 asukasta. Yaelanburg on Badakuksen Koillis-Kuksin provinssin pääkaupunki ja samoin Ferditinan Kuksin tasavallan pääkaupunki. Yaelanburg on koko maantieteellisen Itä-Ferditinan tärkein kaupunki, sekä Badakuksen kolmanneksi suurin kaupunki. Yaelanburgia pidetään Badakuksen-Kuksin alueen vanhimpina kaupunkina.

Yaelenburg on ollut viimeaikoina vahvasti uutisissa kaupungin sisäisten moottoripyöräjengien yhteenotoista. Elokuussa 2016 Ferditinalainen ja Badakukselainen jengi ottivat kaupungin keskustassa yhteen.

Historia
Yaelenburgin asutushistorian katsotaan saaneen alkunsa jo 3000 vuotta sitten tehden siitä Badakuksen ja yhden koko maailman vanhimmista yhtäjaksoisesti asutuista kaupungeista. Kaupungin paikalla sijaitsi alun perin badakukselainen kylä, joka kasvoi aikojen saatossa linnoitusten ympäröimäksi kauppakaupungiksi. Hyvällä Ordnajoen kahluupaikalla kauppareittien saumakohdassa sijainneesta kaupungista tuli viimeistään noin 200 eKr. Badakuksen kuninkaan pääkaupunki. Yaelenburgin kaupungissa asui antiikin aikana jopa 15.000 ihmistä tehden siitä ylivoimaisesti Badakuksen-Kuksin alueen suurimman kaupungin. Vanha sanonta kuulukin; se joka hallitsee Yaelenburgia, hallitsee koko itää.

Yaelenburgi

Kun vuonna 1700 syttynyt Suuri Idän Sota vaikeutti kaupungin asemaa, ja 1718 Ferditinalaiset miehittivät kaupungin. Kaupungissa sovittiin Yaelanburgin rauha 1721 ja kaupungin asema Angenstaniassa oli kyseenalainen. Lopulta Angenstania onnistui pitämään kaupungin itsellään. Kaupungin 150.000 asukkaan raja rikottiin 1750-luvulla. Angenstania kehitti kaupungin puolustusta ja kaupunkäynti asemaa. Kaupunki sai erityisoikeuksia ja mm. vapaakauppaoikeuden sekä oman kaupungin raadin. 1808 Badakuksen sodassa kaupunki liitettiin osaksi uutta Ferditina-Badakuksen keisarikuntaa. Kaupungin asemasta väännettiin jälleen: lopulta päätettiin varsinaisen "kaupungin" kuuluvan Badakukseen, mutta Isojoen länsipuoliset maat jäivät Ferditinalle. Kaupunki alkoi teollistua ja sen keskeinen sijainti Itä-Ferditinan raaka-aine keskuksien lähellä tarjosivat kaupungille suuren kasvun. Kaupunki kasvoi nopeasti, ja Itä-Ferditinan köyhälistö marssi kaupunkiin sankoin joukoin. Ferditina-Badakuksen keisarikunta halusi lisätä asutusta Itä-Ferditinassa ja Kuksissa, mistä kaupunki hyötyi erinomaisesti. Kaupungista kasvoi Itäisen Ferditinan kaupan, kulttuurin ja politiikan keskus, mutta Badakuksessa kaupungin asema oli melko vähäinen.

Badakus itsenäistyi Ferditinasta 1917 ja samalla Ferditina-Badakuksen keisarikunta kaatui lopullisesti. Koillis-Kuksi liitettiin Westerdalhin konferenssin perusteella Badakukseen ja kaupungin vanha jako jäi voimaan. Ferditinan puoleisesta osasta tuli Itä-Ferditinan ASF:in pääkaupunki ja Badakuksen puoleisesta Badakuksen Koillis-Kuksin provinssin pääkaupunki, mikä se on nykyäänkin. Sen sijaan Ferditinan puoleinen osa on nykyään Kuksin tasavallan pääkaupunki, mihin se on historiallisesti aina kuulunutkin.