Dunarsundin taistelu

Dunarsundin taistelu oli useiden taisteluiden muodostama massiivinen taistelu, joka käytiin Ferditinan pääkaupungissa Dunarsundissa ja sen lähialueilla 15.12.1941-12.4.1943. Kyseessä on maailman historian suurin taistelu: taisteluun osallistui miljoonia sotilaita. Taustalla oli Angenstanian loppurutistus murskata Ferditina lopullisesti. Kuukausia ennen taistelua Angenstania oli paineistanut Länsirintamaa niin että Itärintama murtui, mikä aiheutti lopulta Ferditinan Länsirintamankin murentumisen. Taistelu päättyi lähes vuoden kestäneen sotimisen jälkeen Ferditinan voittoon, kun se liittolaisiin kykeni vapauttamaan kaupungin. Angenstanian tappioon todennäköisesti vaikutti tilanteen sähköistyminen Särkillä, missä Angenstania joutui koventamaan panoksia.

Kaupunki kärsi taistelun aikana pahoja vaurioita ja miljoonat asukkaat jäivät taistelun seurauksena kodittomiksi. Piirityksien ja taistelujen aikana tuhannet ihmiset kuolivat nälkään ja janoon tai paleltuivat Ferditinan talvessa. Arvioidaan että kaupungissa ja sen lähiympäristössä oli vuonna 1941 noin 21 miljoonaa asukasta. Heistä 2.5 miljoonaa kuoli taistelun aikana. Talven 1943-1944 aikana noin 200.000 ihmistä katosi tai paleltui kodittomaksi jäämisen takia. Kaupungista evakoitiin taistelun jälkeen 8-10 miljoonaa ihmistä eri puolille Ferditinaa. Kaupungissa asuneet olivat ennen taistelua lähes poikkeuksetta kotona, sillä heitä pidettiin kaupungissa mikäli Angenstania pääsisi etenemään lähelle sitä. Kaupunginruoka varannot loppuivat jo ensimmäisen kuukauden aikana ja asukkaat söivät kaatuneiden sotilaiden ja siivilien lihaa. Kaupunkia pommitettiin rajusti 1942.

Vuonna 1945 sodan jälkeen kaupungin väkiluvun arvioitiin olevan alle 4 miljoonaa, kun se ennen taistelua oli ollut 10 miljoonaa asukasta.

Taustaa
Ferditinan armeija oli saanut pysäytettyä Angenstanian etenemisen Keski-Tiilasen järviseuduille ja idässä noin 100 kilometrin päähän Mervirrasta. Angenstania sai uusia joukkoja valmiuteen ja kykeni paineistamaan länsirintamaa Länsi-Ferditinan valtauksen jälkeen. Tiilasen rintamat lopulta eivät kestäneet, minkä vuoksi länsirintama murtui ja Angenstanialle avautui tie kohti Dunarsundia. Murtumisen jälkeen Angenstania lisäsi joukkoja idässä ja Mervirran taistelussa itärintama murtui. Angenstania yritti saattaa sodan mahdollisimman nopeasti loppuun, että se voisi keskittyä Arriban tukemiseen särkkärintamalla.

Taisteluiden alku
Ensimmäinen Dunarsundin taisteluun laskettava yhteenotto käytiin Dunkelwaldin teollisuustaajamassa Dunarsundin itäpuolella. Taistelu päättyi Angenstanian joukkojen voittoon. Seuraava taistelu käytiin seuraavana päivänä kaupungin pohjoispuolella, mikä sekin päättyi Angenstanialaisten voittoon. Esikaupunkialueiden ratkaisevin taistelu käytiin kuitenkin kaupungin länsipuolella, mistä Angijoukot pääsivät etenemään varsinaisen kaupungin alueelle.

Terroripommitukset 1942
Elokuussa Angenstanian lentokoneet vyöryivät kaupunkiin: arvioidaan että kaupunkiin lensi 5400 lentokonetta ja 150 ilmalaivaa pommittamaan kaupunkia noin kaksi viikkoa kestäneiden pommitusten aikana. Jopa 150.000 siiviiliä sai surmansa. Ferditina menetti myös noin 500 lentokonetta, 40000 miestä ja useita tukikohtia. Angenstania menetti noin 700 lentokonetta. Taisteluun osallistui myös 15 Badakuksen lentokonetta ja 150 Arriban lentokonetta. Taistelussa oli myös yksi Ferditinan vapautuskaartin lentokone.

Angenstanian propagandakampanja
Angenstanian lentokoneet lensivät heti taistelun alettua levittämään kaupunkiin ilmateitse valtavasti propagandalehtisiä, joissa kaupungin asukkaita kehotettiin antautumaan aseitta ja nousemaan kapinaan kansantasavaltaa vastaan. Tunnetuimman lentolehtisen viesti kuului näin:

"Ferditinan kansa! Luovuttakaa! Ette voi voittaa taistelua mahtavaa angien kansaa vastaan! Antautukaa suosiolla ja säästämme henkenne, kun määräämme uuden maailmanjärjestyksen!"

Operaatio Syväjäädytys
Angenstanian armeija eteni syvemmälle kaupunkiin talvella 1942. Lopulta Angenstanian sodanjohto määräsi aloitettavaksi operaatio Syväjäädytyksen. Sen tarkoituksena oli lopullisesti vallata kaupunki, maksoi mitä maksoi.

Dunarsundin naistaistelijaosastot
Taisteluun osallistui myös parhaimmillaan 300.000 naista, jotka taistelun alkupuolella olivat lääkintätehtävissä, mutta taistelun puolivälin aikoihin heidät otettiin taistelemaan valloittajaa vastaan. Naistaistelijaosasto jäi historiaan Dunkelwaldin valtauksessa, missä 10.000 Angenstanialaista motitettiin 25.000 Ferditinalaisen voimin, suurin osa taistelijoista oli naisia.

Ferditinan vapautuskaarti
Ferditinan vapautuskaarti on Angenstanian muodostama ferditinalaisista muodostunut yksikkö, johon kuului ferditinalaisia loikkareita, karkureita, sotavankeja ja pakotettuja siiviilejä. Sen varustus muodostui pääasiassa kaartilaisten omista ja siviileiltä takavarikoiduista varusteista ja aseista. Sen riveissä taisteli paljon tiilaselaisia ja muita Ferditinan anginsukuisia kansoja.

Suur-Arriban valtakunnan Itä-armeija
Suur-Arriban valtakunnan Itä-armeija oli Arriban joukoista muodostunut armeija, joka tuki Angenstanialaisia mantereella. Armeija osallistui myös parhaimmillaan 380.000 miehellä itärintaman taisteluun.

Merkitys
Mervirran taistelua pidetään toisena tärkeänä ratkaisutaisteluna manneralueella käydyssän sodassa Mervirran toisen taistelun lisäksi. Dunarsundin taistelua kuitenkin pidetään yleensä koko toisen maailmansodan tärkeimpänä taisteluna, sillä sen jälkeen Angenstania ja sen liittolaiset joutuivat perääntymään nopeasti takaisin.

Taistelulla on edelleen iso merkitys Ferdiläisessä kansallisidentiteetissä, ja monet Ferdit pitävät taistelua pelastuksena koko maailman tuholta. Samalla monesti ajatellaan, että Ferdien ja Angien jo Maktabun ajoillta asti jatkunut sotiminen oli lähellä saada päätepisteen Angenstanian voittoon. Taistelu kuitenkin nähdään yleensä kummankin vapauttajana, sillä myöhemmin Ferditina vapautti Angenstanian Kansallissosialistisen puolueen vallasta.

Taistelun aikana kirjoitettiin vuonna 1941 hymni Dunarsundin puolustajien marssi, josta tuli myöhemmin Ferditinan asevoimien virallinen marssi ja hetkellisesti jopa maan kansallislaulu.

Taistelun jälkeinen hätämajoitus
Ferditina tarvitsi vuonna 1945 jopa 100 miljoonalle ihmiselle asunnon. Dunarsundista siirrettiin 12 miljoonaa asukasta eri puolille Ferditinaa 1946-1950. Eniten Dunarsundilaisia siirrettiin sodassa vähän kärsineelle, Angenstanialta sodan jälkeen saadulle Newvansteinin alueelle Länsi-Ferditinaan ja Tiilaseen. Dunarsundiin rakennettiin sodan jälkeen massiivisesti asuntoja, jotka olivat kuitenkin hyvin heikkolaatuisia. Näitä asuntoja tuotettiin lopulta enemmän kuin olisi tarvinnut, minkä takia Dunarsund kasvoi voimakkaasti sodan jälkeen.