Ferditina

Ferditina eli Ferditinan liittotasavalta on valtio Manner-Angenstaniassa. Se rajautuu Badakukseen ja Angenstaniaan. Maan väkiluku on 850 miljoonaa ja pinta-ala 15.000.000 neliökilometriä.

Ferditina on vuodesta 933 Maktabun valtauksesta kuulunut maailman merkittävimpiin suurvaltoihin. Sen nousu ja mahdin syntyminen perustui menneinä vuosisatoina ennen kaikkea siihen, että se kykeni valloittamaan heikommat naapurinsa yksi kerrallaan vuosisatojen aikana sekä laajenemaa massiivisille luonnonvaroiltaan rikkaille Kaukais-Ferditinan maille. Nykyinen Ferditinan tasavalta syntyi kun Ferditinan kommunistinen kansantasavalta hajosi vuonna 1991. Sitä ennen Ferditinaa hallitsi Ferditinan-Badakuksen keisarikunta, joka hajosi vuonna 1917 Badakuksen erotessa keisarikunnasta ja kommunistien saatua vallan maassa ja Ferditinan kansantasavalta sai alkunsa. Ferditinan talouskasvu on 1990-luvulta asti maailman nopeimmin kasvavia.

Maantiede
Ferditina on vaaramaista havumetsävyöhykkettä, pois lukien Kuksin vuoristot ja Tiilasen ja Länsi-Ferditinan alangot. Ferditinassa on maailman suurimmat luonnonvarat ja huolimatta suuresta pinta-alasta maa on varsin harvaan asuttu. Ferditinassa on täysin koskemattomia ja tutkimattomia erämaita, joista käydään kilpailua eri yritysten välillä.

Historiallisesti Ferditina on hyötynyt useasti pinnanmuodoistaan ja geologiastaan, koska lähes joka puolelta sitä ympäröivät laajat erämaat, jäätiköt, aavikot tai vuoristot. Ainoastaan sotatieteiden kannalta ajateltuna Tiilasen ja Länsi-Ferditinan alanko on ollut heikko kohta maan historiassa, mistä hyökkääjä on usein tullutkin. Toinen, vähemmän hiekko kohta on ollut Länsi-Kuksin alanko.

Pohjois-Ferditina
Kasvitieteellisesti Pohjois-Ferditinaan voidaan laskea Tiilanen, Länsi-Ferditina, osat Isojokilaaksosta ja Dunarlaaksosta. Näillä alueilla kasvaa pääasiassa lehtimetsää ja erityisesti Dunarlaaksossa ja Isojokilaaksossa havumetsät kattavat jo puolet metsätyypeistä. Alueen ilmasto on lauhkea.

Keski-Ferditina
Keski-Ferditinan pohjoisosat ovat vaihtumisvyöhykettä lehtimetsille ja havumetsille. Pohjoisosassa aluetta lehtimetsät kattavat enää 10% metsistä, etelämpänä 1%.

Grannenmaa eli Kaukais-Ferditina
Grannenmaan eli Kaukais-Ferditinan ilmasto on kylmä: pohjoisosassa on pieni kaistale havumetsää, mikä muuttuu nopeasti tundrametsäksi. Tämän jälkeen puut eivät enää kasva ja alue muttuu tundraksi. Suurin osa (40%) alueesta on tundraa. Aivan eteläisimissä perukoissa alue muttuu jäätiköksi. Alueesta 10% on jäätikköä.

Historia
Ferditinan historia jaetaan perinteisesti kuuteen aikakauteen: Ferditinassa on ollut asutusta yhtä kauan kuin Tiilasessa tai Angenstaniassa. Ferditinassa oli useita kivikautisia kulttuureja ja varsinkin Ordnanlaakson seudut olivat melko kehittyneitä. Ferditinaan ei kuitenkaan syntynyt korkeakulttuureita. Maktabun impeurumi valloitti Dunarsundin seudun ajanlaskun alun aikoihin. Nimi "Ferditina" on tarkoittanut muinaisella Maktabun kielellä "Karua maata" mikä muistuttaa nykyistä Maktabun kielen samaa tarkoittavaa sanaa "Fer Tina". Nimitys Karu maa juontaa todennäköisesti alkunsa siitä, että Fer Tinan, joka tässä tapauksessa tarkoitti Dunarlaakson seutua, oli täynnä maktabulaisten vähäpätöisinä barbaareina pitämiä vihamielisiä kansoja. Maktabun valtakunta yritti asuttaa tätä sivistymätöntä, vihamielisten ryöväreiden asuttamaa metsämaata mutta joutui asutuksen lisäämiseen käyttämään verovapauksia, erioikeuksia ja pakkosiirtoja. Dunarsundin seudulla asui 200-luvulla 100.000 asukasta. Maktabun valta heikkeni Isojokilaaksossa 200-luvulla ja Dunarsundissa 400-luvulla. Maktabun romahdettua syntyi sen tilalle useita kuningaskuntia, joista muodustui 600-luvun lopulla Maktabun kuningaskunta, josta tuli sen eteläpuolella asuneiden Dunar-heimon sotapäälliköiden päävihollen.
 * Maktabulainen kausi: 500 eKr. - 500 jKr.
 * Kuningaskunnan kausi 800 - 1573
 * Keisarivallan aika 1573-1809
 * Ferditina-Badakuksen keisarikunnan aika 1809-1917
 * Kansantasavallan aika 1922-1991
 * Ferditinan liittotasavalta 1991-

Ferditinaa hallitsi Maktabun eteläpuolella eri sotapäälliköt, joita kutsuttiin dunareiksi. Dunarit alkoivat 700-800-lukujen taitteessa valita keskuudestaan päällikön ja näin syntyi Dunarian suuriruhtinaskunta. Dunarit, jotka laajensivat 800-luvulla aluettaan aggressiivisesti, sotivat Maktabun kuningaskuntaa vastaan ja valloittivat 933 Maktabun kaupungin, jolloin suuriruhtinas Feodor II julisti itsensä "kaikkien ferdien kuninkaaksi" ja näin syntyi vuonna 933 annetulla Maktabun julistuksella Ferditinan kuningaskunta, josta Ferditinan valtiollisen kehityksen katsotaan lähteneen. Tästä alkoi Ferditinan kuningaskunnan nopea laajeneminen: satojen vuosien aikana Ferditina lisäsi alueitaan huomattavasti ja oli hetkittäin aina keskiajan suurin valtio Suuren Kaanikunnan jälkeen. 1200-luvulla Ferditinan ja Angenstanian ensimmäiset yhteydet tapahtuivat. 1300-luvulla kaupankäynti kiihtyi ja samaan aikaan monet Angenstanialaiset muuttivat Tiilaseen paetakseen Angenstaniassa raivovia sotia ja ruttoa. 1400-luvulla Ferditana kävi jo laajaa säännöllisistä kauppaa Angenstanian kanssa. 1400-luvun lopulla kuningaskunta valloitti Badakuksen. Maa kuitenkin Suuren Badakuksen impeurumin aikaan valloitti maan kokoonaan. Pispaspis perusti 1543 myös Dunarsundin kaupungin. Pispasin valtakunta kuitenkin kukistui 1572. Voitokkaan Badakusta vastaan käydyn takaisinvalloitussodan ansiosta Ferditinan kuningas Mikael I otti käyttöönsä 1573 arvonimen Ferditinan keisari ja julisti Ferditinan keisarikunnaksi. Vuosina 1573-1591 käydyissä badakukselaissodissa Ferditina kuitenkin menetti mahdollisuutensa valloittaa Badakus takaisin. Sodassa voitti uusi mahti Angenstania, joka alkoi uhata maata merkittävästi.

Ferditina joutui lopulta 1600-luvun puoliväliin asti Angenstanian valtapiiriin. Tämä oli syytä heikosta ulkopolitiikasta ja huonosta johtajuudesta, jotka tekivät Ferditinasta hajanaisen, despoottien johtaman valtion. Angenstanialaiset kykenivät taloudellisen mahtinsa turvin alistamaan Ferditinan, vaikkei sotilaallisesti tähän heillä mahdollisuutta ollutkaan. Ferditina oli edelleen itsenäinen, mutta angenstanialaisilla, varsinkin sinne tulleilla porvareilla ja aatelistolla oli alati kasvava valta Ferditinan keisarikunnan sisäisiinkin asioihin, mikä ärsytti ferdejä. Maanviljelijöiden oli maksettava angeille veroa ja angenstanialaisella porvaristolla oli oikeus määrätä myös kaupankäynnistä ja kauppareiteistä. Alennuksen ajaksi kutsuttu aikakausi päättyi, kun Gud Arvostettu, Ferditinan keisari kuoli ja hänen poikansa Fjal Rakastettu nousi valtaan. Fjal Rakastettu halusi ensitöikseen karkottaa angit pois maasta. Hän yllytti talonpojissa kapinahenkeä ja lopulta määräsi armeijansakin tukemaan kapinaa. Fjal Rakastetun kapinaksi kutsuttu kapina johti siihen, että angit menettivät valtansa Ferditinassa ja maan täysi itsemääräämisoikeus palautui 1650-luvulla.

Koska Ferditinalla ei ollut kykyä laajeta Angenstaniaa vastaan itään Badakukseen tai pohjoiseen Länsi-Angenstaniaan alkoi se 1600-luvulla valloittaa Kuksin alueita alkuperäisheimoilta ja klaaneilta itselleen. Tarkoituksena oli myös estää Angenstanian laajentuminen muun muassa Kuksin alueelle. Tästä käynnistyi "Ferditinan valloitukseksi" kutsuttu prosessi, jonka seurauksena ferditinalaiset seuraavien vuosisatojen aikana alistivat kaikki varsinaisen Ferditinan etelä- ja itäpuoliset alkuperäiskansat ja niiden maa-alueet valtansa alle. Ferditina valloitti Kuksin 1500-luvun loppuun mennessä, eteni Uuden-Ferditinan alueelle 1600-luvun alussa, valloitti Keski-Ferditinan saman vuosisadan aikana ja 1700-luvulla eteni aina Kaukais-Ferditinaan Grannenmaan rajalle saakka. Ferditinalaiset perustivat valloittamilleen alueille linnoituksia ja kauppa-asemia ja saivat niiden avulla mm. merkittävän osan turkiskauppaa hallintaansa.

Fjal Rakastettu kuoli 1681 ja hänen poikansa, Paavali Suuri nousi valtaan. Fjal Rakastettu ei loppujen lopuksi kyennyt tekemään Ferditinan itsemääräämisoikeuden palauttamisen jälkeen mitään merkittäviä uudistuksia. Maan armeija ja hallinto alkoivat olla melko vanhanaikaiset. Paavali Suuri aloitti suuret uudistukset, hän mm. teki Ferditinan puolisotilaallisesta talonpoikaisarmeijasta modernin ammattiarmeijan, uudisti hallinnon Angenstanian tyyliin ja perusti kymmeniä uusia kaupunkeja ja tehosti kaupankäyntiä ja merkittävä teko häneltä oli myös yhdistää Ferditina hieman hajanaisesta keisarikunnasta uudeksi yhtenäisvaltioksi.

Vuonna 1700 Angenstania aloitti Suuren Idän sodan Badakuksessa. Angenstania oli aluksi sodassa voitolla, mutta lopulta sen huono varustautuminen ja tietämättömyys Ferditinan uudistuksista armeijaan veivät sen lopulta tappiolle. Ferditina miehitti Badakuksen ja Paavali Suuri eteni joukkoineen jopa Itä-Angenstanian aroille asti ennen rauhansopimusta. Rauhansopimuksessa Ferditina sai lähinnä takaisin vain menettämiään alueita, ei juurikaan uutta. Ferditinan keisarikunnasta tuli sodan jälkeen kiistaton supervalta ja sen intressejä alettiin arvostaa enemmän.

1700-luvulla Ferditinassa elettiin kasvun ja vaurauden aikaa. Paavali Suuri kuoli 1732 ja hänen serkku Katriina II nousi Ferditinan keisarinnaksi. Katriina II:n aikana Ferditinasta tuli klassinen absoluuttinen monarkia. Katriina kuoli 1761, minkä jälkeen alkoi Sipulisodaksi kutsuttu konflikti Ferditinan sisällä. Sipulisodan seurauksena valtaan nousi Aleksanteri II, joka oli hyvin epäsuosittu kansan keskuudessa. Angenstaniassa kansa nousi kapinaan itsevaltiutta vastaan ja kukisti sen 1794 vallankumouksessa, jolloin Angenstaniasta tuli hetkellisesti tasavalta. Tämä horjutti myös Ferditinan monarkiaa, mitä seurasi Toinen sipulisota, jossa kenraali Fernando Tsarjobnov kaappasi vallan "maan järjestyksen nimissä" ja nousi uudeksi keisariksi nimellä Fernando Suuri 1796. Fernando Suuri havitteli Ferditinan suurvalta-aseman palautusta. Hän aloitti lopulta suuren, maailmanlaajuiseksi levinneet Fernando Suuren sodat, jotka lopulta päättyivät Ferditinan tappioon sen hetkellisen supervallaksi nousun jälkeen sodassa. Fernando Suuri oli 1808 sotien päättyessä hyvin epäsuosittu ja ympäri keisarikuntaa aateliset, armeijan väki ja kapinaliikkeet suunnittelivat Fernando Suuren syöksemistä vallasta. Suosionsa palauttamiseksi Fernando Suuri hyökkäsi Badakukseen menestyksekkäästi saaden alueen Ferditinan hallintaan Angenstanialta. Alueen rauhoittamiseksi ja oman asemansa vakauttamiseksi Fernando Suuri loi uuden Ferditinan-Badakuksen keisarikunnan, joka oli teoriassa kahden keisarikunnan, Badakuksen ja Ferditinan personaaliunioni. Niillä oli yhteinen keisari, Fernando Suuri, yhteiset asevoimat ja yhteinen ulkopolitiikka, mutta sisäisissä asioissaan niillä oli laaja päätäntävalta, mutta keisarin oli hyväksyttävä kaikki päätökset ennen niiden voimaantuloa.

Fernando Suuri ei kyennyt säilyttämään kansansuosiotaan Badakuksen sotaretken menestyksestä huolimatta ja hänet syöstiin vallasta 1811 ja valtaan palasi entinen Katalongien hallitsijasuku. Keisari Henrik I:n hallituskaudella Ferditina keskittyi toipumaan Fernando Suuren sotien jälkeisestä aikakaudesta sekä ylläpitämään kaikin keinoin sen murenevaa siirtomaavaltaa.

Henrikin jälkeen valtaan nousi Laasia III, jonka aikakaudella keisarikunta alkoi teollistua sekä eli kultakautensa valtioliitossa Badakuksen kanssa. Hänen aikakaudellaan Eldotaarista tuli itsenäinen ja toisaalta hän kävi vuosia sotaa Grannenmaan kapinoivia asukkaita vastaan. Ferditinan silloin vielä monet pienet kaupungit kasvoivat nykyisiksi metropoleiksi, mm. Mervirra. Keisarikuntaa varjosti kuitenkin koko 1800-luvun kasvava eriarvoistuminen rikkaiden kaupunkiseutujen ja köyhän maaseudun välillä.

Ensimmäinen maailmansota puhkesi Tiilasessa, jossa sota jähmettyi useiden vuosien asemasodaksi. Tälläinen sotiminen oli keisarikunnan vanhahtaneelle armeijalle raskasta. Lopulta helmikuussa 1917 keisari syrjäytettiin ja maahan nousi Ferditinan väliaikaishallitus, joka ei kuitenkaan tehnyt vielä rauhaa Angenstanian kanssa. Tilanne paheni ja puhkesi lokakuussa vallankumoukseen, jossa vallan kaappasivat kommunistit. Kommunistit tekivät rauhan angien kanssa, mutta tämä syöksi maan vain veriseen sisällissotaan jossa mm. Badakus erosi itsenäiseksi ja valtioliitto hajosi lopullisesti. Kommunistit voittivat sisällissodan vasta 1922 ja muuttivat maan hallitsemakseen yksipuoluediktatuuriksi, Ferditinan kansantasavallaksi.

Kansantasavallan alla maa muuttui sosialistiseksi, kaikki kansallistettiin. FKP:ssä oli vallankumousjohtaja Harkinin kuoltua valtataistelu, jonka voitti Joseph Zailan. Zailanin aikakaudella aloitettiin massiivinen teollistamisprojekti ja ensimmäiset viisivuotissuunnitelmat laadittiin. Terästuotanto kasvoi 400% ja maasta tuli maailman suurin teräksen tuottaja sekä täysin omavarainen metalliteollisuustuotteiden suhteen. Lisäksi maanviljelijät keskitettiin kolhooseihin ja yhteistoimintatiloille. Peltopinta-ala kasvoi 50%, mutta maataloustuotanto kasvoi vain 10% 1924-1938.

Toisessa maailmansodassa Ferditina kärsi massiiviset tuhot: koska toisen maailmansodan maasota osuus käytiin pääasiassa Ferditinan maaperällä, tuhoutui joillakin alueilla rakennuskannasta jopa 90%. Sodan aikana jopa 10 miljoonaa ferditinalaista kaatui.

Sodan jälkeen Ferditinan kansantasavalta oli yksi voittajavaltioista ja se sai olla mukana tekemässä "uutta maailmanjärjestystä". Ferditinan kansantasavalta liitti osan koillis-Kuksia ja Länsi-Ferditinaa sekä Newvansteinin alueen itseensä. Sodan jälkeen Ferditinasta tuli armeijaltaan ylivoimaisesti voimakkain valtio.

Ferditinassa alkoi 1950-luvun jälleenrakennusvuosien seurauksena tieteellinen vallankumous ja varsinkin 1960- ja 1970-luvuilla ferditinalainen tiede oli maailman huippua. Jälleenrakennus kasvatti myös huomattavasti taloutta, kun kokonaisia kaupunkeja siirrettiin uusille sijoilleen ja valtio perusti raaka-aineiden äärelle suuria kaupunkeja. Ferditinan väestö kasvoi parhaimmillaan jopa 10 miljoonaa ihmistä vuodessa.

Taloudessa alkoi tulla ongelmia 1970-luvun lopulta asti: ferditinalaiset alkoivat jäädä teknisessä kehityksessä AAA-maista jälkeen, sillä nuo maat kykenivät välittämään keskinäistä tietoa uudesta teknologiasta, kun taas ferdien tuli kehittää se itse. Tutkimustyö imi valtaisasti resursseja ja Ferditinan BKT oli huomattavasti AAA-maita pienempi suhteessa väestön kokoon. Ferditinan piti ylläpitää lisäksi valtaisaa armeija turvaamaan sen supervallan statuksen ja yhä kalliimmat asejärjestelmät rasittivat yhä enemmän taloutta. Siitä huolimatta maan armeija alkoi jäädä kehityksessä jalkoihin. Lopulta Ferditinan armeijan ylläpitoon jouduttiin keräämään voimavaroja tavallisen kansan hyvinvoinnista. Ferditinan kansantasavallan viimeinen johtaja pyrki kääntämään tämän kehityksen 1980-luvun lopussa leikkaamalla armeijasta. Tämä synnytti useita vallankaappausyrityksiä armeijan taholta keskushallintoa vastaan. Sekasortoisessa tilassa Ferditinan vähemmistökansallisuudet alkoivat vaatia oikeuksiaan jopa väkivaltaisin keinoin. 1991 alkanut Tiilasen sota oli epätoivoinen yritys palauttaa Ferditinan sotilasmahdin kunnioitus ja täydelliseen katastrofiin päättynyt sota johti kansantasavallan lakkauttamiseen.

Ferditinan kansantasavallan korvasi Ferditinan liittotasavalta, joka määrittelee itsensä "yhteisen kielen, kulttuuriperinteen ja historian jakavien tasavaltojen pysyväksi liitoksi". Liittotasavalta on modernisoitunut nopeaa ja sen talouskasvu on ollut voimakasta sekä sen väestö on entistä enemmän keskittynyt Pohjois-Ferditinaan ja Ordnan läntiseen laaksoon.

Talous
Ferditina on maailman toisiksi suurin talous BKT:eeltään ja on ollut 1990-luvun alun alkukankeuden jälkeen maailman nopeiten kasvavin talous. BKT ei ole kertaankaan supistunut vuoden 1996 jälkeen.

Väestö
Ferditinan väkiluku on tänäpäivänä maailman nopeiten kasvavia. Ferditinan alueella asui 400 miljoonaa ihmistä vuonna 1900. 1500-luvulla alueella asui 200 miljoonaa ihmistä. 2100-luvun keskivaiheitten jälkeen Ferditinan väestön arvioidaan olevan 1.3-1.5 miljardia ihmistä. Ferditina voisi nykytahdilla ohittaa Angenstanian väkirikkaimpana maana 2180-luvulla.

Politiikka ja hallinto
Ferditinan hallinnollinen järjestelmä on yksi maailman monitasoisimmista. Tiivistettynä hallinnollinen järjestelmä menee niin, että Ferditinan liittotasavalta koostuu pienemmistä itsehallintoa omaavista tasavalloista, jotka muodostavat Ferditinan liittotasavallan. Tasavalloilla on oikeutta vaikuttaa lainsäädäntöönsä tietyissä asioissa, mutta ulkopolitiikka ja koko liittotasavaltaa koskeva lainsäädäntö hoidetaan Dunarsundissa. Tasavalloilla on omat lakeja säätävät vaaleilla parlamenttinsa. Tämän lisäksi valitaan koko liittotasavallan korkeimmaksi vallankäyttäjäksi liittotasavallan parlamentti. Tasavallat jakautuvat vielä kuntiin, joilla on omia tehtäviään. Ferditinan perustuslain mukaan tasavallat eivät voi erota liittotasavallasta ja niiden on hoidettava tietyt velvollisuudet riippumatta niiden lainsäädännöstä.

Ferditinan liittotasavallan perustuslaki määrittelee Ferditinan liittotasavallan yhteisen kielen, kulttuuriperinteen ja historian jakavien tasavaltojen pysyväksi liitoksi.

Ferditinan hallitseva puolue nykyisen liittotasavallan alkuajoista lähtien on ollut Yhtenäinen Ferditina-puolue, jota kutsutaan myös joskus nimityksellä sentralistit. Muita suuria puolueita ovat Itsenäisten Tasavaltojen liitto (partikularistit), Ferditinan kommunistinen puolue, Ferditinan sosiaalidemokraattinen puolue ja Kansallinen koalitio.

Urheilu
Ferditina on ollut kansainvälisessä urheilussa 1930-luvun lopulta asti yksi sen kiistattomista suurvalloista. Ferditinalaiset ovat perinteisesti menestyneet jääkiekossa, jalkapallossa (Tiilasen jalkapallomaajoukkue) sekä monissa yleisurheilulajeissa ja nyrkkeilyssä. Ferditinan maajoukkueet olivat myös 1950-1980-luvuilla maailman suurin dopingaineiden järjestelmällinen käyttäjä, mikä johti aikanaan ferditinalaisten urheilijoiden hylkäämiseen ja maineen menetykseen. Toisaalta monet urheilijat saavuttivat ennätyksiä joita ei ole vieläkään rikottu.