Angenstanian uskonsodat

Angenstanian uskonsodat olivat sarja Angenstanian sisäisiä konflikteja protestanttisen allianssin ja katolisten välillä 1565-1588. Konfliktit käytiin useina maan sisäisinä uskonsotina. Kuitenkin myös säätyjen välisellä valtataistelulla oli merkittävä osa sotien synnyssä: porvaristo, joka halusi vähentää kirkon ja papiston valtaa ja luoda kuninkaan hallitseman kansankirkon muodosti protestanttien ydinkannattajajoukon, kun taas konservatiivinen papisto pyrki puolustamaan eri oikeuksiaan ja pysäyttämään voimakkaasti leviävän uskonpuhdistuksen maassa estääkseen valtansa menettämisen kuninkaalle ja keskusvallalle. Aatelisto, josta kummankin osapuolen sotajoukot pääasiassa koostuivat, hajosi sodan vuoksi kahtia protestantteihin ja katolisiin ja jaon seurauksena aateliston valta Angenstaniassa kääntyi pysyvään laskuun.

Sota päättyi periaatteessa protestanttien voittoon. Protestanttien voitto sinetöi lopullisesti Angenstanian kehittymisen kuninkaan itsevaltaisesti hallitsemaksi monarkiaksi ja voimakkaan keskushallinnon maaksi. Papiston valta romahti ja Ferdinandin kuningassuku kääntyi protestanteiksi. Maahan jäi silti suuri katolinen enemmistö. Sodat jättivät syvät haavat yhteiskuntaan ja joskus Angenstanian kruununperimyssota on katsottu olleen jatkoa valtakuntaa hiertäneille uskonnollisille erimielisyyksille. Varennan konkluusiossa päätettiin sodan jälkeen muunmuassa protestanttisen uskon tunnustamisesta katolisen rinnalle.