Angenstanian vallanperimyssota

Angenstanian vallanperimyssota eli Angenstanian sisällissota käytiin 1619-1623 Narcien ja Troulopen sukujen muodostaman liittokunnan ja Deuxerresin suvun välillä Haulenoisin 170 vuotta kestäneen valtakauden päätyttyä Ludvig I:n kuoltua ilman perillistä. Sotaa edelsi useiden vuosikymmenen jännitys liittokuntien välillä, kun kävi selväksi että Ludvig ei tulisi saamaan perillistä, joka kärjistyi Angenstanian sisäiseksi kriisiksi hänen kuoltuaan. Haulenoisin suku yritti saada valtaan Ludvig I:n siskonpoikaa Richardia, mutta sekä liittokunta että Deuxerresit eivät hyväksyneet Richardia vaan vaativat kruunun itselleen. Liittokunta halusi kuninkaaksi Narcien suvun Kaarlen, joka oli naimisissa Troupolen suvun Annabellen kanssa. Deuxerresit halusivat puolestaan kuninkaaksi Lombardeauxin maakreivi Filipin. Taisteluja käytiin pääasiassa liittokunnan ja Deuxerresin omien yksityisarmeijoiden välillä. Taari sotkeutui sotaan ja tuki liittokuntaa, jonka avulla se sai laajennettua valtapiiriään. Sen sijaan Pommeri tuki Deuxerresien sukua. Sota päättyi 1622 Deuxerresin suvun voittoon, ja Lombardeauxin maakreivi Filip kruunattiin Filip IV:ksi. Sota viilensi Taarin ja Angenstanian välit lähes kahdeksi vuosisadaksi.

Sotaan liittyivät myös oleellisesti valtakunnan sisäiset uskonnolliset jännitteet katolisen Narcien-Troulopen ja protestanttisen Deuxerresin välillä. Paavi ja pyhä istuin tukivat Narcien-Troulopea avokätisesti sodan aikana. Tätä vastaan Angenstanian kansankirkko asettui tukemaan Deuxerresia.

Sodan jälkeen Narcien ja Troulopen sukujen sotilasjohtajat vangittiin ja teloitettiin, mutta osa suvun jäsenistä pakeni Taariin ja Ferditinaan. Angenstanian kuningashuone palautti sukujen maineen 1965.

Jännitteet ennen sotaa
Deuxerreista tuli 1500-luvun aikana Angenstanian hovin yksi kolmesta merkittävää vaikutusvaltaa saaneesta aatelissuvusta, muiden ollessa Troulopen ja Narcen suvut. Samoihin aikoihin alkoi käydä selväksi, että ennen pitkää hallitseva Ferdinand-dynastia tulisi sammumaan tai joku suvuista saisi merkittävän vallan siitä. Vuonna 1590 Narcen ja Troulopen suvut tekivät liittouman Angenstanian kruunun tavoittelemiseksi yhdessä Deuxerresia vastaan. Narcen Juhana ja Troulopen Maria avioituivat ja muodostivat Narcen-Troulopen suvun, jonka oli tarkoitus nousta uudeksi kuningassuvuksi. Deuxerres pyrki liittoumaan Ferdinandin kanssa, mutta suvun heikentynyt valta ei tarjonnut Deuxerrisille paljoa turvaa tulevan varalta, mutta aiheutti sen, että Deuxerres katsoi olevansa nyt laillinen vallanperijä. Angenstania oli nyt sisällissodan partaalla.

Ludvig I kieltäytyi jääräpäisesti allekirjoittamasta testamenttia ja näin siirtämällä valtaa kuolemansa jälkeen kummallekaan suvulle. Ludvig pelkäsi sisällissotaa, jonka uhka oli leijunut maan yllä jo 1500-luvun viimeisiltä vuosilta lähtien. Ludvig uskoi sovinnon löytyvän ennen kuolemaansa, mutta tilanne kärjistyi ainoastaan entisestään. Ludvig katsoi myöhemmin, että mikäli toinen suvuista olisi tarpeeksi vahva ottamaan vallan kuolemansa jälkeen, välttyisi maa sisällissodalta.

Sodan kulku
Ludvig I sairastui vakavasti alkuvuodesta 1619 ja hänen tilansa heikkeni nopeasti. Ludvigin kuoleman tiedettiin lähestyvän, ja kummatkin osapuolet lähettivät omat lähettinsä valvomaan tilannetta Ludvigin hovipalvelijat estivät kuitenkin lähettien pääsyn kuninkaan kuolinvuoteelle, sillä Ludvig halusi estää yritykset vaikuttaa perintöön viimeisillä hetkillään. Lopulta Ludvig I kuoli marraskuussa 1619

Tiedon jälkeen molemmat kruununtavoittelijat, Filip III ja Kaarle II julistautuivat uusiksi kuninkaiksi. Deuxerresin Filip marssi Angensburghiin voittajana ja järjesti itselleen kruunajaiset. Narcen-Troulope katsoi tämän olevan suora sodanjulistus heitä kohtaan, sillä katsoivat suvuista vahvempana vallan kuuluvan heille.

Sotatoimet alkoivat Narcen-Troulopen joukkojen piiritettyä Cragshiren, jonka paikallinen markiisi oli vannonut uskollisuutta Deuxerrisille.

Narcen-Troulopen joukot valloittivat Cragshiren helposti. Deuxerresin Filip joutui jäämään Angensburgiin talveksi odottamaan kevään saapumista ja vahvistamaan armeijaansa sekä puolustamaan kaupunkia. Narcen-Troulopen joukot etenivät kohti Angensburgia, mutta koska Kaarle ei kyennyt piirittämään kaupunkia talvella, hän suuntasi joukkonsa Angenstanian maaseudulle ja Ferdinandiaan, jossa paikallinen porvaristo aseisti joukkoja Kaarlea vastaan.

Kaarle kukisti voitokkaasti Ferdinandiassa puhjenneen kapinan kevättalvella 1620. Kevään tullen hän jatkoi kampanjaansa maaseudun valtaamiseksi ja riisumiseksi aseista.

Kesällä 1620 Filip lähti joukkoineen takaisinvaltamaan Cragshirea samalla tarkoituksenaan eristää Kaarlen armeijat toisistaan. Juuri ennen Cragshireen saapumista Kaarelle uskollinen kenraali Rene Saintuac teki yllätyshyökkäyksen Filipin joukkoja vastaan. Seurasi sodan suurimpiin kuuluva taistelu Sanderstenin tasangolla, jossa Saintuac kukisti Filipin armeijan.

Narveen verilöyly
Toukokuussa 1622 Narcien-Troulopen liittouman sotajoukko oli matkalla vahvistusjoukoiksi Unstyriin, jonka liittokunta oli piirittänyt. Sotajoukko pysähtyi noin puolen yön aikaan Narveen kylään, johon lähti parinkymmenen miehen joukko vaatimaan kyläläisiltä ruokaa ja rahaa melkoisen metelin saattelemana. Kylän nimismies kieltäytyi ja käski sotajoukkoa poistumaan. Miehet palasivat sotajoukon luo ja vajaan puolen tunnin kuluttua sotajoukko hyökkäsi kylään ryöstäen sen ja tappaen yli 200 asukasta sekä polttaen sen lopulta. Sotajoukko jatkoi aamulla matkaansa kohti Unstyria.

Tieto Narveen verilöylystä levisi nopeasti ja se antoi erittäin hyvän propaganda-aseen Deuxerresin suvulle, joka otti roolin "lain ja järjestyksen puolustajana". Seurauksena talonpoikien ja tavallisen kansan mielipide kääntyi Deuxerresin puolelle, vaikka alun perin suurin osa heistä oli ollut Deuxerresia vastaan.